Maria Malmström kattaa nukkekotinsa joulupöytään samaa ruokaa kuin omaansa. Tiikerikakku näyttää syötävältä, kinkussa on läskiä ja piparitalo tuoksuu.
Ei voi olla totta. Piparkakkutalo on vain parin sentin korkuinen, mutta aivan täydellinen sokerikuorrutteineen ja karamellikoristeineen. Haukata ei silti kannata, sillä talo on tehty Fimo-massasta ja sen koristeena on ikkunakalvoväriä.
Nukkekotiinsa piparitalon rakentanut Maria Malmström ripottelee vielä päälle lumeksi perunajauhoa. Katson ihanuutta lähempää, ja mitä ihmettä, talo tuoksuukin ihan piparilta!
– Ripottelin kaulittuun massaan kanelia ennen paistamista. Näin siihen tulee elävämpi pinta ja myös joulun tuoksu, hän selittää.
Joulun tuoksu. Se on Marialle tärkeää, melkein yhtä ihanaa kuin puun tuoksu. Se tuo entisen puusepän mieleen haikeuden, jota nukkekotiharrastus lievittää
Missään ei oikaista vain sen takia, että joku olisi liian pientä tehtäväksi. Kuuseen väsätään koristeet ja paketteihin kauniit nauhat.
Pakotie ja terapiaa
Maria sai 18-huoneisen nukkekodin, Väinölän, lahjana mieheltään vuosituhannen vaihteessa. Puusepäksi opiskellut Esa teki sen artesaanityönä vaimolleen.
Maria oli lumoutunut. Ei hän nukeista niin piitannut, mutta rakasti sisustamista. Vanhassa omakotitalossa Tammelassa tila ja raha olivat panneet rajoja sisustusinnolle, mutta nukkekodissa rajana oli vain mielikuvitus ja omien sormien taito.
Niinpä hän ryhtyi täyttämään Väinölää omilla haaveillaan.
– Sinne sain himoitsemani biljardipöydän ja Billnäsin kalusteet. Sekä tiilenpunaisen sohvan. Sitä ihailin, kun harmitti, että mies oli mennyt valitsemaan meille harmaan sohvan.
Mutta on Väinölässä paljon sellaistakin, jota Marialla jo on, kuten Arabian astioita ja Agatha Christien kirjoja. Ja leluja, joista Maria pienenä piti: intiaanipäähine, jousia ja nuolia, höyrykone. Näitä löytyy myös normaalikokoisina olohuoneen vitriinistä, sillä sekä Maria että Esa tykkäävät leluista ja lapsellisista jutuista.
– Kun pyysin lahjaksi käsityölehteä, Esa tilasi Mustanaamion, Maria kertoo, ei edes pahoillaan. Nukkekodista tuli Marialle myös pakotie, ainoa mahdollisuus toteuttaa puusepän ammattiaan. Jo opiskeluaikana Marialle puhkesi astma ja oikeat puutyöt oli pakko jättää. Ammatti vaihtui ATK-insinööriksi, mutta rakkaus puuhun jäi.
– Esaa joskus hävettää, kun huonekaluliikkeissä nuuhkin puisia huonekaluja, hän tunnustaa. Neljä vuotta sitten harrastuksesta tuli Marialle myös terapiaa. Hän synnytti neljännen lapsensa, pojan, joka eli vain muutaman tunnin.
Väinölässä lahjapakettiin kääräistään vaikka jääkiekkovarusteita.
Kalenterista kahden sentin Converset
Maria kertoo olevansa ehdottomasti jouluihminen. Hän rakastaa kaikkia valmisteluja: joululehtien lukemista, leipomista, siivoamistakin.
– Isäni on samanlainen jouluhömppä. Hän pitää kuusen sisällä niin kauan, että se alkaa kukkia. Ennen omia lapsia Maria lainasi jouluvalmisteluihin miehensä siskon lapsia.
– Lasten joulunodotus on ihan huippua. Se, kun yhdessä jännitetään nähdäänkö tonttu.
Siskonsa kanssa Maria valmistaa joulun laatikot, äiti tyytyy ihmettelemään, että kuinka nämä viitsivät. Maria viitsii ilomielin myös kokeilla vuosittain jotain uutta reseptiä joulupöytään.
Maria kattaa nukkekodin pöytään samaa kuin omaansa. Vain yksi asia on eri tavoin. Väinölässä on myös viinipulloja, mutta koska Maria ja Esa ovat absolutisteja, niitä ei heidän pöydässään nähdä.
Jo kesällä Maria aloitti erään mieluisan jouluvalmistelun, joulukalenterin täyttämisen. Eikä se ole mikään lasten suklaajuttu, vaan no, tietysti nukkekotikalenteri. Sen joka luukusta löytyy itsetehtyjä mini-ihanuuksia tai tarvikkeita niihin.
Kalenterin Maria antaa nukkekotia harrastavalle ystävälleen ja saa tältä oman. Kumpikin on miettinyt, mikä toisen nukkekotiin sopisi, ja väsännyt parisenttisiä converseja tai peukalonpään kokoisia kirjailtuja tyynyjä.
– Joulukuussa kalenteria avatessa olo on kuin pikkulapsella: joka aamu odottaa yllätys.
Leena-nukke asuu nukkekodissa alivuokralaisena. Rokkitytön seinät on päällystetty Elviksen ja Beatlesin julisteilla, jopa kynnen kokoisessa teemukissa lukee Beatles. Ja kyllä, siinä on ”teetä” ja teepussikin.
Tähtien sota kävi kylässä
Maria saattaa miettiä pitkäänkin, miten saisi tehtyä jonkin esineen pienenä, mutta aidon näköisenä. Työtä teettivät esimerkiksi Nokian kumisaappaat.
– Silloin jo kyseenalaistin mielenterveyttäni, kun tein näihin minisaappaisiin pohjakuvioinnin lisäksi kokonumerotkin, hän kertoo.
Kun Maria saa työn onnistumaan, hän jakaa auliisti ohjeensa ja vinkkinsä. Näitä löytyy niin blogista kuin kahdesta jo ilmestyneestä kirjastakin.
– Ohjeiden teko lähti siitä, kun en itse löytänyt niitä mistään. Ihmiset istuivat tietonsa päällä.
Maria on ottanut lapsensa mukaan puuhiinsa. Kun hän on askarrellut keittiön pöydän ääressä minijuttujaan, kukin kolmesta on vuorotellen istunut vastapäätä näpertämässä omiaan.
Nukkekodilla lapset ovat myös aina saaneet leikkiä. Jos jotakin hajosi touhuissa, se korjattiin. – Kun pojat olivat pieniä, Väinölässä asui heidän Tähtien sota -nukkejaan. Lapset eivät heitä mitään roskiin ilman lupaa.
Harjaantunut silmä näkee niissä mahdollisuuksia: kahvinsekoitustikuista saa seinäpaneelin, hammastikusta leipäveitsen, pastillirasiasta salkun ja mätitahnatuubin korkista sitruspuristimen.
Tulossa välitalo ja iloinen talo
Väinölän nukkekoti ei edusta tiettyä tyylisuuntaa, vaan siellä näkyy elämän kerroksellisuus. Viisilapsinen nukkeperhe on perinyt vanhoja kalusteita, isovanhemmat puolestaan sisustavat nykyaikaisesti.
– Väinölä on samanlainen sekamelska kuin omakin kotini, Maria sanoo.
Marian rokkityttöpuolta kuvaa talossa asuva alivuokralainen Leena. Bassoa soittavan tytön huone on täynnä julisteita.
– Halusin huoneen, johon sain omat suosikkini, Beatlesit, Maria virnistää. Omassa kodissaan hän on ripustanut Beatles-julisteen vessan seinälle.
Väinölän alakerrassa on myös Hillevin kahvila ja Irmelin kampaamo. Silti nuket ovat Marialle vain statisteja, niillä leikkiminen ei ole kiinnostanut häntä edes lapsena. Rakentaminen ja sisustaminen ovat Marian juttu.
Eikä loppua näy, sillä seuraava kohde, Välitalo, odottaa jo. Se on valmistalo, jonka Maria sisustaa nykyaikaiseksi: Marimekon unikkoa, vaalea olohuone, Strömsön keittiö. Sen saa tytär muistoksi siitä, millaisia kodit olivat tämän lapsuudessa.
Sitä seuraavan talon Maria aikoo rakentaa itse. Siitä tulee suuri, kuten Väinölästä, ja sen tyyli tulee olemaan iloisen värikäs kuin Astrid Lindgrenin Marikki-kirjoissa.
Mutta ennen uusia projekteja tulee odotettu joulu. Väinölän pikkiriikkiset joulupallot kaivetaan laatikosta ja ripustetaan minikuuseen. Nelisenttinen himmeli nostetaan kattoon ja kinkku pöydälle. Samoin sisustetaan Malmströmien koti.
Tänä vuonna joulu on Marian mielessä ollut koko syksyn, sillä työn alla on seuraava kirja: Väinölän joulu. Ensi syksynä sieltä voi lukea pikkiriikkisen, tuoksuvan piparkakkutalon ohjeet.
Väinölän keittiöön on joulun alla tehty tilaa leipoa pipareita.
Katso täältä, kuinka nukkekodin joulukinkku syntyy!
Kommentoi
Kommentoi juttua: Nukkekoti valmistautuu jouluun